Ryhmä+16

=Ryhmä 16=

Jäsenet: Anne Lohva Airi Syväkuru Laura Ohenoja

**GEOLOGIAN SIVUAINE OPETUSKOKONAISUUS**
Maailmankaikkeuden synty Maapallon rakenne ja toiminta ja kivien synty Magmakivet, Sedimenttikivet, Metamorfiset kivet Tunti 1: Oppilaiden aiempien tietojen ja uskomusten kartoittaminen käsitekartan avulla ryhmätyönä. Opettajan johdalla lopuksi koostetaan "oikea" käsitekartta älytaululla oppilaiden vastausten pohjalta, joka voidaan myös tulostaa. Tunti 2: Opettaja kertoo johdannon seuraavien viikkojen aiheisiin. Opetussisältö on suunniteltu erityisesti sen perusteella, mikä on oppilaiden lähtötaso. Opettaja kyselee myös, mitä oppilaat haluavat oppia, mikä voi vielä vaikuttaa opetuksen sisältöön. Tunti 1: Opettaja kertoo ensin maailmankaikkeuden synnystä ja johdattelee asiaan kysymyksillä, minkä toivotaan herättävän keskustelua. Sitten katsotaan video maailmankaikkeuden synnystä. Tunti 2: Maailmankaikkeuden syntyä oppilaat voivat simuloida ja tutkia siihen suunnitellulla tietokoneohjelmalla. Tämä toimii samalla myös kertauksena edellisen tunnin asiaan. Tunti 1: Maapallon rakennetta havainnollistetaan palikoilla. Oppilaat voivat rakentaa palikoista maapallon (vaippa, ydin, kuori) ryhmätyönä opettajan ohjauksella. Lisäksi katsotaan maapallon rakenteesta kertova video, esim. tulivuoritoiminnasta. Tunti 2: Kertaus maapallon rakenteesta siten, että oppilaat piirtävät sen, mitä oppivat edellisellä kerralla. Kivien syntyä ja eri kivilajien luokittelua opiskellaan itsenäisesti opetusmonisteesta, jossa on havainnollisia kuvia. Lopuksi jokainen oppilas esittelee yhden kivilajin (opettajan tuella). Tunti 1 & 2: Magmakiviä opiskellaan harjoituksissa, missä jokaisesta kivestä on näyte. Aluksi opettaja kertoo kustakin magmakivestä. Oppilaat tutkivat ja tunnistavat kivet ryhmissä. Opettaja tukee oppilaita ryhmätyössä mm. kyselemällä ja ohjaamalla oikeaan vastaukseen tarvittaessa. Tunti 1: Alussa sedimenttikiviin tutustutaan opettajan johdolla keskustellen, mm. hyödyntäen kuvia sedimenttikivistä. Tunti 2: Sedimenttikiviä opiskellaan tarkemmin maastossa. Ensin opettaja on etsinyt paikan, mistä näitä kiviä löytyy. Maastossa oppilaat tutkivat ja tunnistavat kivet ryhmissä. Maastokurssin lopuksi jokainen oppilas saa jonkin sedimenttikiven omakseen. Tunti 1: Metamorfisia kiviä opiskellaan harjoituksissa, missä jokaisesta kivestä on näyte. Aluksi opettaja kertoo kustakin metamorfisesta kivestä. Oppilaat tutkivat ja tunnistavat kivet ryhmissä. Opettaja tukee oppilaita ryhmätyössä mm. kyselemällä ja ohjaamalla oikeaan vastaukseen tarvittaessa. Tunti 2: Koko opetuskokonaisuuden kertaus kokonaiskuvan muodostamiseksi sisältöalueesta. Ryhmälle annetaan lyhyt tehtävämoniste viikon 1-3 aiheista, jonka oppilaat täyttävät ryhmissä. Kivilajeja kerrataan näytteiden avulla siten, että oppilaat saavat kertoa toisilleen, millainen kivilaji on, ja millä perusteella hän tunnistaa sen.
 * Luokka-aste**: Peruskoulun 8-9 -luokkalaiset
 * Kesto**: 6 vk
 * Oppimistavoite:** Tavoite on, että oppilaat ymmärtävät maailmankaikkeuden synnyn, maapallon rakenteen ja toiminnan sekä tunnistavat yleisimmät kivilajit ja niiden syntymekanismit.
 * Sisältö**:
 * Opetusmenetelmät, opiskelukäytännöt**:
 * Viikko 1.**
 * Viikko 2.**
 * Viikko 3.**
 * Viikko 4**.
 * Viikko 5**.
 * Viikko 6.**

Kertaaminen on osa jokaista tuntia. Edellisen tunnin asiat kerrataan alussa lyhyesti opettajan johdolla.

Opetuskokonaisuuden tarkoituksena on herättää oppilaan kiinnostus käsiteltävää aihetta kohtaan. Ensisijainen tavoite ei ole yksityiskohtien mieleenpainaminen, vaan geologisten mekanismien ymmärtäminen. Toinen tärkeä tavoite on herättää oppilaan luontainen mielenkiinto opiskeltavaa aihetta kohtaan. Tämä pyritään ottamaan huomioon kuuntelemalla oppilaiden toiveita opetussisällöstä. Lisäksi motivaation kannalta on tärkeää, että tehtävät ovat erilaisia (lähde: luentomuistiinpanot). Epäonnistumiset ja onnistumiset kehittävät motivaatiota ja oppilaan itsesäätelytaitoja (tunteiden hallinta ja ajankäytönhallinta esim.). "Jotta oppijoille kehittyisi selvä käsitys omasta oppimisestaan ja ymmärtämisestään, tiuhaan annettu palaute on ratkaisevaa: oppilaiden on seurattava oppimistaan ja arvioitava aktiivisesti strategioitaan ja ymmärryksensä kehitystä" (Bransford et. al 2004). Opettajan tulisi olla aktiivisesti jakamassa palautetta sekä tukea ja ylläpitää opiskelumotivaatiota. Palautteen tulee olla myös muutakin kuin numero. Oppilaan tulee saada tieto, missä hän oli hyvä ja miten hän voisi kehittää itseään ja omaa oppimistaan. Tämä kehittää myös oppilaan metakognitiivisia taitoja sekä samalla oppilasta oppijana ja helpottaa tiedon sisäistämisessä. Positiivisen palautteen saamisen ja elämysten merkitystä ei myöskään tule unohtaa. Tämä otettiin huomioon esimerkiksi sedimenttikivien maastokurssilla, jossa jokainen oppilas sai oman sedimenttikiven.
 * Oppimisorientaatiot ja oppimisen strategisten taitojen kehittyminen:**

Käsitteellinen muutos tarkoittaa sitä, että oppilaan aikaisempi käsitys jostakin asiasta muuttuu joko siten, että se "korjaantuu" tai tieto lisääntyy tai hän saa uutta tietoa. Käsitteellistä muutosta pyritään saamaan aikaan ensin tutkimalla, mitä oppilaat tiesivät aiheesta ennestään, sitten etsimällä uutta tietoa ja lisäksi aikaisempia tietoja syventämällä mm. kivilajiharjoituksin. Käsitteellinen muutos vaatii pitkäaikaista harjoitusta. Siksi asioita tutkitaan monelta kantilta. Samaa asiaa havainnollistetaan useilla eri tekniikoilla (luennot ja harjoitukset, videot, palikoilla harjoitteleminen, simulaatiot), mikä on myös tärkeää pyrittäessä käsitteelliseen muutokseen. Tieteellisten ilmiöiden itseopiskelu ja tutkiminen edesauttaa myös käsitteellistä muutosta. Siksi opiskelussa käytetään harjoituksina esimerkiksi simulaatioita, palikoilla oppimista ja maastotyöskentelyä.

Oppilailla on usein vaikeuksia siirtää luokkahuoneessa oppimansa tieto arkipäivän ja käytännön konteksteihin. Koulussa tapahtuvan oppimisen perimmäinen tarkoitus on opitun siirtäminen koulusta jokapäiväiseen ympäristöön. Tästä ilmiöstä käytetään nimitystä siirtovaikutus eli transfer. "Koulussa opitulla on taipumus jäädä tiedon "sivurakenteeksi", joka ei enemmälti transferoidu" (von Wright 1994). Maastoharjoituksilla on tarkoitus siirtää oppimista myös käytäntöön, jolloin oppiminen ei rajoitu pelkästään luokkahuoneeseen, ja ei ole liian teoreettista vaan käytännönläheistä.

Käsitteellistä muutosta halutaan saada aikaan myös hyödyntämällä teknologiaa (simulaatiot), koska teknologia yleensäkin tukee ja kompensoi ihmisen tiedonkäsittelykyvyn rajoituksia (Merenluoto teoksessa Järvelä et. al 2006). Lisäksi teknologia voi tehdä opiskelusta hauskempaa tai jännittävämpää.

Oppimiskäytännöissä ryhmätyöskentelyä korostetaan, koska yhdessä voidaan ratkaista monimutkaisempia tehtäviä kuin yksin (Lipponen et. al 1999). Ryhmätyöskentely lisää myös oppilaan metakognitiivisia taitoja, koska oppilas saa palautetta ja kritiikkiä. Hän pääsee myös antamaan palautetta muille ja joutuu selittämään, mitä hän kulloinkin tarkoittaa (Merenluoto teoksessa Järvelä et al 2006). Metakognitiivisilla tiedoilla ja taidoilla tarkoitetaan oppilaan omaa ymmärrystä omasta ymmärryksestään. Tarkemmin selitettynä metakognitiivinen tieto tarkoittaa tietoa itsestä oppijana, tietoa kulloinkin suoritettavana olevasta tehtävästä ja toimintastrategioista. Metakognitiiviset taidot puolestaan voidaan jakaa oman tietämyksen arviointiin ja analysointiin, oppimisen suunnitteluun ja tavoitteiden asettamiseen, oman oppimisprosessin tarkkailuun, oman toiminnan kehittämiseen, korjaamiseen ja ennakointiin ja arviointiin (lähde: luentomateriaali).

Oppilaan kognitiota on hajautettu käyttämällä erilaisia opetusmenetelmiä (mm. videot, palikat, simulaatiot, älytaulut). Kognition hajauttaminen on tarpeen mm. siksi, että ihmisen työmuisti ja tarkkaavaisuus on rajallinen.

Ryhmätyö itsessään on kognition hajauttamista. Keskeisin anti ryhmätyössä on yhteisöllinen oppiminen eli opitaan muilta, ja muut oppivat sinulta. Tämä auttaa asiantuntijuuden kehittymistä. Asiantuntijuudessa keskeisenä ovat hyvät ongelmanratkaisutaidot, jotka ovat tärkeitä apuvälineitä oppimisessa ja oman perustiedon laajentamisessa. Näitä taitoja myös tavallinen oppilas tarvitsee omassa opiskelussaan. Opintokokonaisuuden laajuus (6 vk) tukee myös sitä teoriaa, että asiantuntijuus vaatii taitojen pitkäaikaista harjoittelua (Lipponen et. al 1999).

Keskeisenä opetusmenetelmänä on pyrkimys tutkivaan oppimiseen, jossa keskeistä on, että oppilaat oppivat asettamaan tutkimusongelmia, joihin haetaan tietoa erilaisin menetelmin sekä luodaan uutta tietoa parhaimmillaan.

B) Miten ryhmämme työskenteli
Aluksi sovimme mailitse mitä kirjoja kukin lukee. Lipposen kirjan lukivat kaikki. Seuraavat kirjat luettiin myös: 1. Miten opimme - Aivot, mieli ja koulu (Laura) 2. Oppimisen teoria ja teknologian opetuskäyttö (Anne) 3. Oppiminen ja koulutus (Airi)

Sitten sovimme tapaamisen kirjastoon maanantaiksi kello 13:00. Tavoitteena oli tehdä ryhmävastaus sen iltapäivän ja alkuillan kuluessa. Alussa hahmotimme paperilla aihepiiriä ja tenttikysymyksen asettelua. Sen jälkeen suhteellisen suoraviivaisesti aloimme kirjoittaa tenttivastausta suoraan tietokantaan. Tenttivastaus muodostettiin yhteisellä keskustelulla ja pohdinnalla.

Tenttikysymyksen laajuus oli itsessään haaste ja osalle ryhmäläisistä yllätys. Oli haasteellista laatia vastaus, joka kattaa oleelliset asiat, mutta ei pompi asiasta toiseen ja rönsyile liikaa. Kirjurina toimi Anne, joka koki, että se oli ajoittain haasteellista. Omat ajatukset saattoivat olla jossain muussa asiassa, kuin siinä, mitä toinen juuri kuvaa. Oli hyvä idea tavata kasvokkain ja muodostaa vastaus yhdessä, koska noin laajaa aihepiiriä olisi ollut vaikea koostaa verkossa. Yhteistyö sujui hyvin - vastaus saatiin suhteellisen nopeasti kasaan, reilussa neljässä tunnissa. Se kuvastaa myös sitä, että tenttimateriaaliin on tutustuttu hyvin ennakolta. Yhteisymmärrys saavutettiin aika helposti - ei tarvinnut kauaa ja pitkästi selittää toiselle jotakin käsitettä ja ajatusta. Kaikki neljä tenttikirjaa koettiin liian laajoiksi - tuntui, että sama asia kerrottiin samassa kirjassa useasti ja pitkän kaavan kautta, mikä toisaalta kyllä toimi kertauksena ja helpotti asian ymmärtämistä.