Ryhmä+15

=Ryhmä 15=

Jäsenet: Iivi Gröhn Anne-Marit Bendiksen Anni Rantakokko Daisy Öster

Kirjoittakaa tähän kuvaus ryhmänne työskentelytavoista ja työnjaosta ryhmätentin aikana:
**B) **

**Miten ryhmänne työskenteli? **

Suoritimme tentin niin, että jokainen ryhmän jäsen oli fyysisesti läsnä koko ryhmätentin ajan. Eli istuimme tietokoneen ääressä monta tuntia. Kun ryhmässä oli neljä henkilöä, jokainen toi oppimaansa tietoa, avartaen myös muiden näkemystä asioista. Kun jouduimme puhumaan myös toisille ääneen oppimamme tiedon, omaksuimme sen jälleen itse paremmin ja näin pääsimme itse toteuttamaan sosiaalista oppimisen prosessia.

Koimme, että tähän tehtävään annettua aika ei ollut tarpeeksi pitkä ja jouduimme käyttämään kaiken liikenevän aikamme tehtävän suorittamiseen. Ajan rajallisuus esti myös tämän tehtävän tekemisen niin hyvin kuin olisimme halunneet. Sääliksi käy niitä, joilla on ollut nämä päivät täynnä luentoja.

Mielestämme tätä työtä ei voi mitenkään tehdä jakautetusti, niin että jokainen ryhmän jäsen tekisi oman osuutensa itsenäisesti. Me koimme suurena etuna sen, että pystyimme tekemään tämän tehtävän yhdessä, yhteisöllisesti oppien. Näin saimme tästä suunnitelmasta yhtenäisen ja loogisen kokonaisuuden.

Vaikka kirjoitimme vastauksen yhdessä (Wordille), laitoimme tenttivastauksen Wikiin vain yhden ryhmänjäsenen tunnuksilla.

=Tenttivastaus:=

**A) **

**Johdanto **

Valitsimme pienryhmämme opetuskokonaisuuden aiheeksi Muinaisen Egyptin käsittelyn 5.luokkalaisten kanssa kahden viikon ajan. Opettaessa on tärkeää painottaa ymmärtämistä ja laajojen kokonaisuuksien hahmottamista yksittäisten tietojen ulkoa opettelun sijaan. Tähtäämme opetuksessa asiantuntijamaisten opiskelu- ja tutkimistapojen omaksumiseen, joille tyypillistä on oman ajattelun ja oppimisen tiedostaminen, kognitiivisten apuvälineiden käyttäminen sekä oppimisen käsittäminen sosiaalisena prosessina.

Käsittelemme aiheita oppiainerajoja ylittävää ongelmalähtöistä opetusmenetelmää. Oppiaineita ei siis erotella tarkasti toisistaan vaan asioita opitaan monella eri tavalla jotka voivat liittyä useampaan aineeseen yhtä aikaan.. Asiat joita opetamme liittyvät esimerkiksi historiaan, äidinkieleen, uskontoon, biologiaan, maantietoon, matematiikkaan sekä taideaineisiin. Toivomme oppilaiden myös ymmärtävän, että älykkyys on dynaamista ja sitä voi kehittää. ”Älykkyys on suhde yksilön henkilön valmiuksien ja yhteiskunnan asettamia vaatimusten välillä.” Haluamme opettaa sen, että on olemassa monenlaista älykkyyttä ja oppiminen voi tapahtua hyvin erilaisilla tavoilla. Myös tämän vuoksi haluamme käyttää mahdollisimman monenlaisia oppimistapoja.

 **Oppimistavoitteet**

Tavoitteena on oppia mahdollisimman laajasti tietystä ajanjaksosta Muinaisesta Egyptistä. Laaja näkökulma eri elämänalueilta voisi auttaa luomaan pohjaa myöhemmille opinnoille ja ymmärtämään paremmin tapahtumien syy-seuraussuhteita sekä niiden vaikutuksia nykyajan kulttuuriin. Opettajan olisi hyvä pitää nämä merkitykset mielessään koko opintokokonaisuuden ajan ja tarvittaessa pystyä selittämään oppilaille ja saada heidät miettimään, miksi näitä asioita on tärkeää opiskella.

Opintokokonaisuuden tavoitteena olisi myös opettaa oppilaita kokeilemaan erilaisia tapoja oppia sekä tukea heitä huomaamaan, mitkä tavat sopivat heille parhaiten. Tämä voisi käynnistää oppilaiden itsesäätelyn kehittymisen tukemisen prosessin, josta olisi hyötyä oppilaille myös tulevaisuudessa. Projektin loppuvaiheessa oppilaat voisivat mahdollisesti myös valikoida heille itselleen ominaisia tapoja oppia useista vaihtoehdoista. Meille opettajille päätavoitteena on siten tarjota erilaisia tapoja oppia ja saada oppilaat tietoisesti koko oppimisprosessin ajan miettimään, mitkä tavat ovat heille parhaita.

Oppilaille annetaan käsitys oppimistavoitteista jo opintokokonaisuuden alussa. Tämä luo motivaatiota ja mahdollistaa aktiivisen tiedonkäsittelyn, joka voi kannustuksen avulla saada oppilaat poimimaan tietoja jokapäiväisestä elämästä ja jakamaan niitä luokassa. Olisi hyvä luoda turvallinen ilmapiiri, jossa oppilas voi tuoda esille ajatuksiaan ja koulun ulkopuolelta kuulemiaan tietoja. Tämä voisi auttaa oppilaita huomaamaan, että oppimista tapahtuu paljon myös koulun ulkopuolella. Opintokokonaisuudessamme ylitettäisiin oppiainerajojen lisäksi myös formaalin oppimisen rajoja.

Lisäksi haluamme erityisesti kiinnittää alussa huomiota siihen, että lapset saataisiin innostumaan ja kiinnostumaan aiheen oppimisesta. Tavoitteena olisi, että oppilaat jollain tasolla saisivat syvän oppimiskokemuksen, joka edellyttää todella suurta itsemotivaatiota. Kollektiivinen virtaus eli ”täydellinen yhteisölliseen toimintaan uppoutuminen” voi aukaista oppilaille tien asiantuntijuuden muodostumiseen ja kasvuun sekä rajoja rikkovaan oppimisprosessiin (Hakkarainen, Lonka, Lipponen s.199). Tärkeää on pitää mielessä, että ryhmä on enemmän kuin sen osien summa.

**Opetusmenetelmät ** <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Opetuksemme pääajatuksena on prosessikeskeinen lähestyminen kyseiseen aiheeseen. Lopputulosta tärkeämpänä pidetään itse prosessia ja asioiden ymmärtämistä. Tätä edistetään antamalla oppilaille palautetta prosessin aikana, sekä käyttämällä itsearviointia. Prosessikeskeinen lähestymistapa edistää itsesäätelyn kehittymistä. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen s.101). Työskentelisimme paljon ryhmissä, käyttäen monipuolisia opetusmenetelmiä, kuten esimerkiksi draamaa, piirustusta, musiikkia ja tarinoiden kirjoittamista. Lisäksi hyödyntäisimme tieto- ja viestintätekniikkaa.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Uusia asioita käsitellessä oppilailla on usein ennakkokäsityksiä jotka voivat olla tieteellisestä näkökulmasta katsoen virheellisiä ja vääristyneitä. Ennakkokäsitykset tulisi siten käsitellä aina ennen uuden asian opettamista sillä oppilaat eivät välttämättä muuten huomaa ristiriitoja heidän ennakkokäsitystensä ja opetettujen teorioiden välillä vaan saattavat yhdistellä teorioita mielivaltaisesti. (Brandsford, Cocking, Rodney. s.10; Hakkarainen, Lonka, Lipponen. s.236-7) Näin ollen aiomme ottaa ennakkokäsitykset huomioon tekemällä oppilaiden kanssa suuren ajatuskartan siitä, mitä he tietävät Egyptistä ja sen historiasta ennen opintokokonaisuuden alkua.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Oppilaan aikaisemmat opetusympäristöt vaikuttavat oppilaiden itsesäätelytaitoihin; ne voivat olla vähäisiä, normaaleja tai suuria. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen s. 102) Nämä tekijät vaikuttavat siihen, miten oppilas reagoi oppimistilanteeseen, joka voi olla ”joko täysin opettajan säätelemä, jaettu tai täysin oppilaan kontrolloitavissa”. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen s102) Oppilas, jolla on suuri itsesäätelytaito, voi turhautua helposti, jos opettaja antaa liian tarkasti rajatun tehtävän. Sen sijaan ne oppilaat, joilla on pieni itsesäätelytaito, voivat ahdistua, jos heille annetaan liian paljon vapautta ja vastuuta tehtävän suorittamisessa. Pyrimme suunnittelemaan opetuksen käyttäen jaettua kontrollia, jonka on todettu sopivan parhaiten kaikenlaisille opiskelijoille ja näin ollen menetelmät palvelisivat mahdollisimman monipuolisesti kaikkia oppilaita. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen s.102-103)

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Jaettua kontrollia voitaisiin soveltaa opintosuunnitelmassamme esimerkiksi tarinoiden kirjoittamisessa antamalla oppilaille vapaus valita oma aihe kokonaan itse tai muutamista opettajan keksimistä esimerkkiaiheista. Tämä voisi antaa riittävästi vapautta suuren itsesäätelyn omaaville oppilaille ja samalla kannustaa vähäisemmän itsesäätelyn omaavia oppilaita kasvattamaan itsesäätelyn määrää turvallisissa puitteissa.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Opintokokonaisuudessamme käyttäisimme myös ongelmalähtöistä oppimista, jossa korostetaan oppilaiden aktiivista roolia. Oppilaita kannustetaan esittämään kysymyksiä asioista, joita he eivät vielä täysin ymmärrä, ja etsimään niihin itse vastauksia. Projektin alussa oppilaat voivat miettiä, mitä he haluaisivat tietää aiheesta ja sen perusteella he voisivat jakautua ryhmiin, jotka selvittäisivät lisää tietoa heitä kiinnostavista aiheista (esimerkiksi pukeutuminen, kulkuneuvot, eläimet, sää, uskonnot jne.). Opettaja toimisi opintokokonaisuudessa ohjaajan roolissa; hän voisi tarvittaessa ohjata ryhmiä sopivan tasoisiin aiheisiin ja antaa heille tapoja löytää ja käsitellä tietoa. Ohjaaminen tapahtuu diagnostisten kysymysten välityksellä; siten oppilaat saadaan pohtimaan itse omaa oppimistaan valmiiden vastauksien omaksumisen sijaan. Voisimme käyttää apunamme seuraavia ongelmalähtöisen oppimisen vaiheita:

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> 1.Termien selventäminen <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> 2. Ongelman (ilmiön) määrittely <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> 3. Aivoriihi eli brainstorming <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> 4. Ilmiöitä kuvaavan selitysmallin rakentaminen <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> 5. Oppimistavoitteiden muotoilu (syvyys) <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> 6. Itsenäinen opiskelu <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> 7. Opitun tiedon soveltaminen ja arviointi <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> (Hakkarainen, Lonka, Lipponen s.290)

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Eräänä pääpyrkimyksenämme olisi uusien opiskelu- ja tutkimistapojen oppiminen sekä niiden aktiiviseen käyttöön kannustaminen. Näille opiskelu- ja tutkimistavoille on tyypillistä oman ajattelun ja oppimisen ymmärtäminen eli itsesäätelyn kehittyminen. Tässä oppimisessa käytämme hyväksi kognitiivisia apuvälineitä kuten esimerkiksi kynää, paperia, ajatus/käsitekarttoja, tietokonetta. Teemme tietoiseksi oppilaille tiimien, verkostojen sekä jaetun ja hajautetun osaamisen muodoissa sen, että oppiminen voi olla myös sosiaalinen prosessi. (Brandsford, Cocking, Rodney. s.18)

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Lähteet:

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Hakkarainen, K., Lonka, K. & Lipponen, L. 1999 tai 2001. Tutkiva oppiminen. Älykkään toiminnan rajat ja niiden ylittäminen. Porvoo, WSOY tai __uusin 2004 painos__. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;">Bransford, John, Brown, Ann L., & Cocking, Rodney R. (Eds.). (1999). How People Learn: Brain, Mind, Experience, and School. Washington, D.C.: National Academy Press

<span style="color: #000000; font-family: 'Times New Roman','serif'; font-size: 16px; text-align: justify;"> []