Ryhmä+14

=Ryhmä 14=

Jäsenet: Outi Myllymäki Kaisu Alamikkelä Milla Laakkonen Tiia Hautasaari

= = Lähdimme liikkeelle ymmärtävän oppimisen määrittelystä. Ajatuksena oli ensin selvittää yleinen teoriapohja, jota voitaisiin soveltaa mihin tahansa opetettavaan kokonaisuuteen.
 * Tenttivastaus**

Ihminen konstruoi eli rakentaa tietoa. Tieto on kuitenkin sosiaalisesti rakentunutta ja hajautunutta. Täten oppiminen on situationaalista ja tapahtuu vuorovaikutuksessa eli interaktiossa muiden kanssa. (Järvelä, luento 1.11.2012; Bransford et al, 2004, s.24.) Tiedon rakentuminen tapahtuu Piaget’n mukaan assimilaation ja akkomodaation kautta. Assimilaatiossa uusi tieto sulautuu vanhaan, ja akkomodaatiossa vanha korvautuu uudella tiedolla.

Vygotskin mukaan oppiminen tapahtuu lähikehityksen vyöhykkeellä: ”Jokaisella lapsella on todellinen kehitystaso, jota edustavat ne ongelmat, joita hän pystyy ratkaisemaan ilman ulkoista tukea. Samalla hänellä on myös lähikehityksen vyöhyke, joka edustaa ulkoisen tuen avulla saavutettavaa suorituksen tasoa” (Hakkarainen, Lonka & Lipponen, 1999, s.81). Oppilas pystyy ohjauksen avulla toimimaan oman suorituskykynsä äärirajoilla. (Bransford, Brown & Cocking, 2004, s.98.) Lisäksi Vygotsky korostaa kulttuurin merkitystä oppimisessa. Jotta oppilas voi omaksua ja tuottaa uutta tietoa, hänen tulee ensin sisäistää kulttuurin luomat käsitteelliset välineet oman ajattelunsa työvälineiksi. (Hakkarainen, Lonka & Lipponen, 1999, s.105.)

Edellä mainitun pohjalta, opettajan tehtävä on toimia ohjaajana. Hän saattaa oppilaan ongelman äärelle, jonka oppilas pyrkii itse aktiivisesti ratkaisemaan. Opettaja pyrkii vähentämään tuen määrää oppilaan ymmärryksen syventyessä, ja lopulta tekemään itsensä tarpeettomaksi. Kognitiivisen oppipoikakoulutus –mallin mukaan opettaja aluksi mallittaa asiantuntijan ajattelutapoja (mallitus). Tämän jälkeen hän pyrkii tukemaan oppimista minimaalisen avun periaatteen mukaan antamalla vihjeitä ja ohjaamalla oppijaa oikea-aikaisesti (scaffolding). Jotta oppilas oppii huomaamaan oman oppimisensa tavat, opettaja ohjaa oppilaan pohtimaan omia suoritusprosesseja (reflektio). Reflektio on tärkeä osa metakognitiivisia taitoja.

Opetuksen pyrkimyksenä on aiheuttaa käsitteellinen muutos oppijan mielessä, joka tapahtuu kognitiivisen konfliktin kautta. Käsitteellinen muutos merkitsee uusien ydinkäsitteiden oppimista ja uusien selitysperiaatteiden omaksumista ajattelun ja päättelyn lähtökohdaksi. (Hakkarainen et al., 1999, s.107).

Oppilas pyritään saamaan tietoiseksi omasta oppimisestaan, eli asettumaan ajattelunsa metakognitiiviselle tasolle. (Hakkarainen et al., 1999, s.55, 114.) Metakognitiivisuus tarkoittaa kykyä asettua oman osaamisensa arvioijaksi. Metakognitiiviset taidot ovat oman älyllisen toiminnan tiedostamista, sen ohjaamista ja säätelyä, eli itsearvioinnin taitoja. (Hakkarainen et al., 1999, s.165.) Oppilaan itsearviointiin ja metakognitioon liittyy myös ymmärrys siitä, miten muut tulkitsevat hänen viestintänsä (Rauste-Von Wright, Von Wright, & Soini, 2003, s.66).

Nykykäsityksen mukaan ihmisen älykkyydellä on situationaalinen eli tilannesidonnainen luonne. Opetuksen pyrkimyksenä on kuitenkin edistää siirtovaikutusta, eli transferia, jotta oppilas pääsee tilannesidonnaisuuden yli ja pystyy soveltamaan oppimaansa tietoa muissakin konteksteissa. Tilannesidonnaisuuden ylittäminen on yksi metakognitiivisista taidoista. (Hakkarainen et al., 1999, s.55.) Nämä taidot ovat yhteydessä älykkyyteen ja niiden harjaannuttaminen tulisi sisällyttää opetukseen.

Havaitsimme että ymmärtävä oppiminen on tutkivaa oppimista. Tutkivassa oppimisessa on kyse asiantuntijoiden toimintamallien omaksumisesta. Opetuksen tulisi olla oppijakeskeistä, joka tukisi asiantuntijamallin mukaista uuden tiedon luomista. (Hakkarainen et al., 1999, s.152.) Oppijakeskeisyydessä on kyse myös oppilaiden aikaisempien tietojen ja taitojen huomioonottamisesta, sekä mahdollisten harhakäsitysten korjaamisesta. (Bransford et al, 2004, s.153-154.)

Seuraavassa sovellamme tätä teoriapohjaa opetuskokonaisuudessa.

Aihe: Ravintoketju Luokka-aste: 3. lk Kesto: 4h

Projektissa opettaja ohjaa oppilaat ongelman äärelle ja siirtää vastuuta oppilaille projektin edetessä (scaffolding). Tarkoituksena on, että oppilaat luovat itse oman ongelmansa, johon pyrkivät löytämään itse ratkaisun opettajan asteittain vähenevän ohjauksen avulla. Opettajan palautteen avulla oppilaat myös reflektoivat oppimistaan. Opettaja motivoi oppilaita ryhmälle sopivalla tavalla.

Vaihe 1. Kontekstin luominen: Opetus aloitetaan johdattamalla oppilaat opetettavaan aiheeseen kontekstin luomisella ja aikaisemman tiedon aktivoinnilla. Opettaja esittää oppilaille ravintoketjuun johdattelevia kysymyksiä, esimerkiksi: ”Mitä jänis syö?” Oppilaat saavat käydä kirjoittamassa vastaukset taululle, jolloin taululle alkaa rakentua ravintoketjun eri osista koostuva mind map. (Hakkarainen et al., 1999, s.181.)

Vaihe 2. Ryhmäjako: Seuraavaksi opettaja jakaa oppilaat 3-4 henkilön ryhmiin siten, että ryhmät koostuvat eri motivationaalisen orientaation omaavista oppilaista. Oppimisorientaatioiden luokittelusta on useita eri teorioita. Me käytimme Sanna Järvelän luennolla esittelemää jakoa, joka koostuu kolmesta eri motivationaalisesta orientaatiosta. Näitä ovat tehtäväorientaatio, suoritusorientaatio/sosiaalinen riippuvuusorientaatio sekä minää puolustava orientaatio. Kun ryhmät muodostuvat erilaisen orientaation omaavista oppilaista, ryhmät ovat keskenään tasavertaisempia. Taitavammat opiskelutaidot omaavat (tehtäväorientaatio) ohjaavat heikompia oppilaita (minää puolustava). Tämän järjestelyn pohjalla on vastavuoroisen opettamisen ajatus. (Hakkarainen et al., 1999, s.156.) Tehtäväorientaation omaavalla oppilaalla on aito halu ja kiinnostus selvittää ongelmia ja ilmiöitä. Hän pyrkii ymmärtämään opittavan asian ja tekemään sen itselleen merkitykselliseksi. Tällainen työskentelytapa on syväsuuntautunut oppimisen strategia. Suoritusorientaation/sosiaalisen riippuvuusorientaation omaava oppilas haluaa saada sosiaalisen hyväksynnän itselleen ja pyrkii miellyttämän muita. Hän pyrkii saamaan ainoastaan tehtävän suoritettua, ei ymmärtämään asiaa. Tämä on pinnallista oppimista. Minää puolustavan orientaation takana on yleensä pitkä epäonnistumishistoria. Oppilaalla aktivoituvat negatiiviset emootiot suoritus- ja oppimistilanteen aikana. Hänelle on tyypillistä selittää epäonnistumisiaan ja aliarvioida suorituskykyään aikaisempien epäonnistumiensa perusteella.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Vaihe 3. Ongelmien asettaminen ja työskentelyteorian luominen: Oppilaat alkavat ryhmissä pohtia ravintoketjun toimintaa. Opettajan avustuksella he muotoilevat kukin oman tutkimusongelmansa ravintoketjusta, jonka pyrkivät ratkaisemaan. Esimerkiksi ”Kuka syö ketä?” tai ”Mistä kasvi saa energiansa?”. Ongelman vaikeustaso määräytyy ryhmän taitotason mukaan. Ensin mainittu kysymys on esimerkki helpommasta ongelmasta ja jälkimmäinen vaikeammasta. Mikäli oppilaat eivät huomaa epäkohtia ravintoketjussa, kuten esimerkiksi ”Mitä eliölle tapahtuu kun se kuolee?”, opettaja esittää tarkempia johdattelevia kysymyksiä, jotta oppilaat pystyvät muodostamaan tutkimusongelman.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Oppilaat omaavat erilaisia oppimisen strategisia taitoja. Opettaja ohjaa oppilaat työskentelemään syväsuuntautuneesti, mikäli oppilaat eivät itse löydä välineitä toimivan oppimisstrategian luomiseen. Kun jokaisella ryhmällä on oma tutkimusongelmansa, opettaja käy esimerkin kautta läpi miten opittava asia opetellaan syväsuuntautuneen oppimisstrategian mukaisesti. Opettaja antaa mallin syväsuuntautuneesta oppimisstrategiasta pohtimalla ääneen omia ongelmaratkaisuprosessejaan. Hän voi ottaa esimerkkiongelmakseen jonkun ravintoketjuun tai vaikkapa leivontaan liittyvän kysymyksen.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Tutkivassa oppimisessa pyritään tukemaan oppilaiden itsesäätelytaitojen kehitystä. Ajatellaan, että opiskelijalla on oikeus omaan oppimiseensa. Oppimistilanteissa kontrollin jakautumisella on suuri merkitys. Niille oppilaille, joilla on korkeatasoiset itsesäätelyn taidot, opettajan kontrolloima oppimisprosessi on turhauttava. Heikot itsesäätelytaidot omaavat oppilaat tarvitsevat vahvaa opettajan säätelyä työskentelyynsä. Työskentelyn alussa opettajan tulee kiinnittää huomiota erilaisten oppilaiden tarpeisiin. Itsesäätelytaitojen kehittyessä opettajan tehtävä on vähitellen purkaa tukirakenteita (scaffolding). Koko prosessin tarkoitus on, että oppilas sisäistää korkeat itsesäätelyn toimintamallit ja osaa soveltaa niitä kaikissa tulevissa oppimistilanteissa. (Hakkarainen et al., 1999, s.182-183.)

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Vaihe 4. Kriittinen arviointi ja tarkentuvan ongelman asettaminen: Oppilaat hakevat tietoa oppikirjasta ja internetistä. He pohtivat yhdessä ja opettajan avustuksella onko tieto oikeaa, onko heidän tutkimusongelmansa pätevä ja ovatko he ymmärtäneet tähän asti opittavan asian oikein. Mikäli asiaa ei ole ymmärretty oikein, oppilaiden täytyy palata lähtöongelmaan. Mikäli opiskeltavan asian oppiminen on lähtenyt oikeaan suuntaan, tarkennetaan alkuperäistä tutkimusongelmaa. Esimerkiksi jos alkuperäinen ongelma oli ”Mistä kasvit saavat energiansa?”, nyt oppilaat voivat pohtia, miten energia kiertää ravintoketjussa.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Vaihe 5. Syventävän tiedon hankkiminen: Kun aiemmin hankittu tieto, opiskelustrategia ja tutkimuskysymys ovat todettu oikeiksi, oppilaat aloittavat syventävän tiedon hankkimisen. Toisin sanoen he pyrkivät muodostamaan ravintoketjun toimintaperiaatteesta teorian.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Vaihe 6. Jaettu asiantuntijuus: Kun ryhmät ovat muodostaneet oman teoriansa ravintoketjun toiminnasta, he esittelevät teoriansa toisilleen. Opettaja toimii keskustelun ohjaajana. Aluksi pohditaan yhdessä mitä opittiin ja oliko asia ymmärretty oikein. Tämän jälkeen pohditaan miten asia opittiin (reflektio). Kotitehtävänä voisi olla esimerkiksi oppimispäiväkirjan tekeminen.


 * <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Ryhmän työskentelyn arviointi **

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Aloitimme maanantaina tenttikysymyksen pohtimisen kokoontumalla yhteen ja kirjoittamalla ylös ajatuksemme opetuskokonaisuuden teoriapohjasta. Teimme muistiinpanoja sekä mind mapin. Vielä maanantain aikana kirjoitimme vastauksen melko valmiiksi samalla keskustellen ja pohtien tehtävästä nousseita kysymyksiä. Kaikkien ryhmäläisten mielestä kysymys oli melko laaja mutta mielenkiintoinen. Monet kurssia koskeneet ajatukset jäsentyivät samalla kun mietimme yhdessä tehtävän ratkaisemista. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Tiistaina viimeistelimme vastauksen ja tarkistimme vastauksen muun muassa lukemalla tekstiä ääneen. Ryhmämme käytti tehtävän ratkaisuun ja tenttivastauksen muotoilemiseen melko paljon aikaa. Kaikki ryhmän jäsenet osallistuivat tekstin tuottamiseen ja muotoilemiseen. Tavoitteemme oli kuitenkin tehdä vastauksesta selkeä ja ymmärrettävä. Tenttivastauksen laatiminen auttoi oman ymmärryksemme kehittymistä ja siksi emme koe, että vastauksen tekoon käytetty aika olisi mennyt hukkaan. Olemme erittäin tyytyväisiä työhömme. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Vastauksemme lähdemateriaalina olivat luentomateriaalin lisäksi kolme kirjaa, joiden tiedot löytyvät lähdeluettelosta.

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Lähteet:

<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Bransford, J.D., Brown, A.L., & Cocking R.R. (2004). //<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Miten opimme. Aivot, mieli, kokemus ja koulu. //<span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Juva: WSOY. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';"> Hakkarainen, K., Lonka K., & Lipponen L. (1999). //Tutkiva oppiminen. Älykkään toiminnan rajat ja niiden ylittäminen.// Porvoo: WSOY. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Järvelä, S. (2012). //Oppiminen ja opetus.// Kurssin luentomateriaali. <span style="font-family: 'Times New Roman','serif';">Rauste-Von Wright, M., Von Wright, J., Soini, T. (2003). //Oppiminen ja koulutus.// Juva: WSOY.