Ryhmä+26

Ryhmä 26
Jäsenet: Niina Kemppainen Sallamaari Hannonen Julia Joki

Kirjoittakaa tähän kuvaus ryhmänne työskentelytavoista ja työnjaosta ryhmätentin aikana:
Työskentelimme kaikki yhdessä samassa paikassa, ja keskustelimme aiheesta. Ajatuksia ja ideoita syntyi ja yhdistelimme niistä kaikille sopivan kokonaisuuden. Pyrimme siihen, että kaikkien työmäärä on suunnilleen yhtä suuri. Olimme kaikki lukeneet vaaditut teokset, joten pystyimme keskustelemaan aiheesta sujuvasti ja käyttämään tenttivastauksessamme didaktisia käsitteitä.

=Tenttivastaus:=


 * Aihe:** Valitsimme opetettavaksi aiheeksemme "Suomen petoeläimet".
 * Luokka-aste:** 4. luokka (Opetussuunnitelman perusteet, Opetushallitus, 2004)
 * Kesto:** Käytämme opetuskokonaisuuden käsittelyyn yhteensä neljä 45 minuutin pituista oppituntia. Osa tunneista on ympäristöoppia. Integroimme aihetta muihin oppiaineisiin, esimerkiksi äidinkieleen.


 * Sisältö:** Suomen petoeläimet: karhu, ahma, ilves ja susi. Opettajan tärkein tavoite on tehdä oppimisesta mielekästä ja kiinnostavaa, jolloin oppilaiden sisäinen motivaatio pysyy hyvänä. Oppilaat oppivat parhaiten sellaisia asioita, jotka he kokevat itselleen hyödyllisiksi. Opetuksessa hyödynnetään tätä ajatusta. (Miten opimme - Aivot, mieli, kokemus ja koulu, 2004; Opetussuunnitelman perusteet, Opetushallitus, 2004)


 * Tavoitteet:**
 * Oppilaat ymmärtävät laajoja kokonaisuuksia, eivätkä opi yksittäisiä, irrallisia asioita ulkoa
 * Tunneilla pyritään herättämään oppilaiden halu oppia, jolloin oppimisorientaatio korostuu, ja näin pyritään minimoimaan välttämis- ja suoritusorientaatioiden vaikutus, joissa oppilas saattaa oppia asioita pintapuolisesti
 * Oppilaat oppivat interaktiivista eli vuorovaikutuksellista toimintaa, ja he hyödyntävät mm. jaettua asiantuntijuutta
 * Opettaja toimii enemmän oppimisen ohjaajana kuin opettajana, ja oppilaat oppivat käyttämään metakognitiivisia taitoja eli mm. reflektoimaan oppimaansa, soveltamaan tietojaan muuhun elämään (siirtovaikutus) sekä arvioimaan omaa oppimistaan ja työskentelytapojaan
 * Oppilaat oppivat hakemaan tietoa itse
 * Oppilaat oppivat arvioimaan erilaisia tietolähteitä (mikä on luotettavaa, mikä ei)
 * Oppilaat oppivat vastaamaan omien mielipiteidensä ja tietojensa mukaisesti, eikä niin, että heidän vastauksensa on sitä, mitä opettaja //haluaa// kuulla
 * Uusien käsitteiden ymmärtäminen


 * Opetusmenetelmät:**
 * Oppilaslähtöinen työskentely (esim. pysäkkityöskentely)
 * Tiedonhaku
 * Opettaja toimii oppimisen ohjaajana, ei juurikaan behavioristista (opettajajohtoista) opetusta
 * Palautteen antaminen ja vastaanottaminen
 * Itsearviointi (omasta työskentelystä ja oppimisesta)
 * Oppilaslähtöinen keskustelu


 * Ensimmäinen oppitunti (ympäristöoppi):**

Ensimmäisen oppitunti alkaa alkutilanteen kartoittamisella. Keskustelemme yleisesti petoeläimistä sekä siitä, mitä aiempia käsityksiä sekä tietoa lapsilla on aiheesta. Oppilaiden aiemmat tiedot muodostavat perustan, jolle aletaan rakentaa jäsentyneempää kuvaa opittavasta aiheesta. Samalla opettaja huomaa, jos oppilailla on joitakin harhakäsityksiä. Pyrkimys on, että harhakäsitykset ja väärät tiedot pyritään korjaamaan pikkuhiljaa. Pyritään siihen, että oppilas konstruoi tietoa itse aiemmin opitun rinnalle. Tapahtuu siis assimilaatiota, ja joidenkin kohdalla myös akkommodaatiota. Pyrimme ongelmalähtöiseen käsittelytapaan, jossa ulkoa muistettavia asioita ei tule, vaan oppilas ymmärtää oppimansa asiat. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen: Tutkiva oppiminen, 1999.)

Opettaja asettaa ongelman: **"Mikä on peto ja mistä piirteistä sen tunnistaa?"** Opettaja jakaa oppilaat pienryhmiin, ja oppilaat lähtevät hakemaan tietoa eläimistä (karhu, ilves, ahma, susi) esim. internetistä ja kirjoista. Ryhmien muodostuksessa otetaan huomioon oppilaiden oma kiinnostus ja mahdollinen perehtyneisyys tai asiantuntijuus. Ryhmissä oppilaat suunnittelevat lopputunnin aikana vapaavalintaisen esityksen (laulu, runo, rap, draama, tarina, satu jne.), jonka he esittelevät/esittävät seuraavan aihetta käsittelevän tunnin alussa. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen: Tutkiva oppiminen, 1999.)


 * Toinen oppitunti (äidinkieli ja kirjallisuus):**

Käsittelemme petoeläimiä äidinkielen ja kirjallisuuden tunnilla, koska mielestämme ne liittyvät läheisesti Suomen kulttuuri-historialliseen kontekstiin. Oppilaat ovat varmasti lähimmin tutustuneet petoeläimiin esimerkiksi satujen ja muiden kulttuuristen tuotosten kautta. Mielestämme on tärkeää, että oppilaat huomioivat eri näkökulmat aiheen käsittelyssä. Pyrimme, että tällä olisi siirtovaikutusta muihinkin asioihin, ja oppilaat oppisivat perustelemaan näkökulmiaan ja mielipiteitään monipuolisesti. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen: Tutkiva oppiminen, 1999; Miten opimme - Aivot, mieli, kokemus ja koulu, 2004.)

Tunnin alussa oppilaat esittävät tuotoksensa. Esitysten jälkeen keskustellaan, mitä ajatuksia ja käsityksiä oppilailla on syntynyt petoeläimistä. Opettaja pyytää oppilaita selittämään toisilleen pareittain vaikeimpia käsitteitä (mm. raadonsyöjä, talviuni). Lisäksi kartoitetaan, onko oppilaille jäänyt kysymyksiä tai epäselvyyksiä aiheesta tai haluavatko he tietää lisää. Tällä saadaan oppilaat harjoittelemaan omia metakognitiivisia taitojaan.

Pienryhmissä oppilaat miettivät, mitä adjektiiveja heille tulee mieleen eri eläimistä. Luokassa kerrataan adjektiivi-käsite oppilaslähtöisesti, jonka jälkeen lähdetään työstämään tehtävää. Oppilaat kirjoittavat adjektiiveja ylös omiin vihkoihinsa tajunnanvirtana (esimerkkisanoja voisivat olla pelottava, vihainen, iso, lempeä, kömpelö, vikkelä). Vääriä vastauksia ei ole. Oppilaita rohkaistaan sanomaan omia mielipiteitään. Oppilaat perustelevat vastauksiaan jollain tavalla, jolloin pohditaan, vastaavatko käsitykset luonnossa elävän pedon ominaisuuksia. Lisäksi keskustellaan eläimiin liittyvistä mielikuvista sekä siitä, millaisia käsityksiä media luo.

Opettaja on tuonut tunnille satuja, tarinoita ja artikkeleita petoeläimistä. Käytetään pysäkkityöskentelyä, jossa oppilaat siirtyvät pisteeltä toiselle. Oppiminen on tällöin toiminnallista, aktiivista sekä oppilaille mielekästä. Halutaan herättää keskustelua oppilaiden keskuudessa, jolloin oppilaat joutuvat jälleen konstruoimaan tietoa itse. Pisteitä on viisi. Kullakin pisteellä on eri tehtävänanto sekä tekstilähde, joka herättää ajatuksia sekä keskustelua.


 * Kolmas oppitunti (ympäristöoppi):**

Kolmas tunti lähestyy aihetta ongelmalähtöisesti. Valitsimme ongelmalähtöisen opetustavan, sillä siinä oppilaat toimivat aktiivisesti ja konstruoivat tietoa. Itse tietoa etsimällä ja pohtimalla oppii paremmin kuin opettajajohtoisella oppitunnilla, jossa opettaja antaa valmiit vastaukset. "On huolestuttavaa, että usein opettaja tietoa etsiessään oppii opetettavasta aiheesta enemmän kuin oppilas!" (Luento, prof. Sanna Järvelä.)

Valitsimme ongelmaksi **"Petojen sijoittaminen vieraaseen elinympäristöön"**, sillä näin voimme integroida opiskeltavaa aihetta maantietoon. Näin oppilas ymmärtää laajoja kokonaisuuksia, osaa soveltaa aiemmin oppimaansa uuteen tietoon sekä luomaan uutta. Oppilaat tekevät työn ryhmissä. Opettaja seuraa ryhmien työskentelyä, antaa palautetta ja käy ohjaamassa oppilaiden oppimista. Palautteen saaminen työskentelyvaiheessakin on tärkeää, jotta oppilaat voivat parantaa omia käytäntöjään ja näin kehittävät oppimisstrategioitaan.

Esimerkkiongelmassa oppilaiden täytyy ratkaista, voisiko esimerkiksi ahma pystyä selviytymään Afrikan oloissa. Oppilaiden täytyy miettiä miksi se olisi tai ei olisi mahdollista. Oppilaat etsivät aiheeseen liittyvää tietoa eri lähteistä, sekä käyttävät aiempaa tietoa ongelmanratkaisussa. Esimerkkivastauksissa oppilaat joutuvat pohtimaan ilmaston, maaperän, ravinnon sekä koko ekosysteemin vaikutusta pedon elinmahdollisuuksiin ja levinneisyyteen. Tämä ongelmanratkaisutehtävä toimii yhteenvetona ja näyttönä oppimisesta sekä oppimisstrategioiden kehittymisestä. Tällä vältetään suorittamista ja pintapuolista oppimista. Arviointi perustuu oppimisprosessiin sekä oppilaan tiedonkäsittely- ja soveltamistaitoihin, eikä niinkään tiettyihin oikeisiin vastauksiin aiheesta. Lisäksi oppilaat oppivat vuorovaikutustaitoja tehdessään kompromisseja. Heille syntyy yhteinen ymmärrys aiheesta.


 * Neljäs oppitunti (ympäristöoppi):**

Jokainen pienryhmä esittelee oman ongelmatehtävänsä ja perustelee miksi on päätynyt kyseiseen ratkaisuun. Muut oppilaat saavat esittää tarkentavia kysymyksiä ja esittää omia mielipiteitään. Tämä on tärkeää, koska se syventää ymmärrystä aiheesta ja siitä, että on myös olemassa useita eri näkökulmia. Oppilaiden perehtyneisyys aiheeseen tulee ilmi heidän joutuessaan perustelemaan ja selittämään ratkaisujaan. (Hakkarainen, Lonka, Lipponen: Tutkiva oppiminen, 1999.)

Tunnin lopussa oppilaat saavat arvioida omaa oppimistaan, ja lisäksi opettaja antaa ryhmille palautetta ryhmien toiminnasta. Jos oppilailla on tarve keskustella, jätetään tunnin loppuun aikaa sille. Oppilaat antavat palautetta opettajalle opintokokonaisuudesta ja miten mielekkäänä he opiskelun kokivat. Nelosluokkalaisen voi olla hankala muotoilla mielipiteitään kirjalliseen muotoon palautelomakkeelle, minkä takia palautteenanto tehdään suullisesti.


 * Lähteet:**

Hakkarainen, Lonka, Lipponen: Tutkiva oppiminen, 1999 Luennot, prof. Sanna Järvelä Opetussuunnitelman perusteet, Opetushallitus, 2004 Miten opimme - Aivot, mieli, kokemus ja koulu, 2004