Ryhmä+13

=Ryhmä 13=

Jäsenet: Ella Gullsten Mirva Wahlberg Heli Piltonen Esa Halmkrona

Kirjoittakaa tähän kuvaus ryhmänne työskentelytavoista ja työnjaosta ryhmätentin aikana:
Kaikki osallistuivat keskusteluun tasapuolisesti. Esa Halmkrona toimi tietotekniikkavastaavana kirjaten ylös muodostuneen valmiin tekstin. Tekstin muovaaminen tapahtui brainstorming -periaatteella, ja kaikki osallistuivat tähän.

=Tenttivastaus:= A) Opetuskokonaisuutemme on kehityspsykologian keskeisten kehitysteorioiden opettaminen lukion kolmannen vuosikurssin opiskelijoille, abiturienteille. Opetusmetodimme koostuvat lähinnä itsenäisestä ja ryhmässä työskentelystä. Opettajan rooli on scaffolding – ajatuksen mukaisesti kannustava ja tukeva taustalla toimiva mentor. Näin pyrimme ehkäisemään vanhakantaista, behavioristista pedagogista opetusmetodia, jossa opettaja toimii vain tiedon siirtäjänä ja opiskelijat passiivisina tiedon omaksujina. Opetuskokonaisuutemme kattaa kolme 75 minuutin mittaista opetustapahtumaa, jotka sijoittuvat tiiviiseen, noin viikon mittaiseen aikajaksoon.

__Ensimmäinen tunti: __ Opettaja aloittaa tunnin muodostamalla oppilaista 3-5 hengen ryhmiä, joissa keskustellaan ennakkokäsityksistä koskien ihmisen kehitystä vauvasta vaariin. Keskustelun kesto rajataan maksimissaan varttituntiin. Tämän jälkeen ryhmäkeskustelut puretaan yhteisellä koontikeskustelulla, jossa opettaja johtaa keskustelua ja kirjaa keskeisiä asioita ylös älytaululle tai kivikautiselle liitutaululle. Pääkohdat käydään läpi ja virheelliset ennakkokäsitykset pyritään korjaamaan. Seuraavaksi ohjeistetaan toimintasuunnitelma ja opetusjakson keskeiset tavoitteet. Kehityspsykologisia teorioita koskevan opinto-osan aikana tavoitteena on saada opiskelijat omaksumaan ja ennen kaikkea ymmärtämään keskeisten kehitysteorioiden sisältö. Johdannon jälkeen opettaja selittää tehtävänannon ja toimintatavat samaisille, jo muodostetuille ryhmille. Ryhmien tehtävänä on etsiä tietoa annetusta, opettajan päättämästä kehitysteoriasta (Eriksson, Piaget, Freud ja niin edelleen). Ryhmät kokoavat muistiinpanot käsitekarttamaisesti posteriin, joka esitellään myöhemmin muille.

__Toinen tunti: __ Ryhmät etsivät tietoa omasta kehitysteoriastaan, käyttäen internet-lähteitä, oppikirjoja sekä opettajan tuomia lisämateriaaleja, esimerkiksi tieteellisiä artikkeleita. Oppilaat voivat tuottaa käsitekartan esimerkiksi tekstinkäsittely- tai esitysgrafiikkatyökalujen avulla. Tiedonhaun aikana opettaja kiertelee ja tarpeen tullen ohjeistaa ryhmiä ja tukee oppimista oikeanlaisilla kysymyksillä, jotta oppilaat saavuttavat mahdollisimman syvän ymmärryksen aiheesta. Tunnin lopuksi ryhmät palauttavat työnsä opettajalle, joka opetustapahtumien ulkopuolella tarkistaa ja antaa niistä rakentavaa palautetta.

__Kolmas tunti: __ Tunnin aluksi opettaja jakaa ryhmätyöt takaisin ryhmille, jotta ryhmät voivat yhdessä tutustua palautteeseen ja mahdollisiin korjausehdotuksiin. Ryhmillä on noin 15 minuuttia aikaa viimeistellä tuotostaan ja suunnitella vastavuoroisen opetuksen ryhmissä tapahtuvaa esittelyä. Tämän jälkeen, jälleen kerran, opiskelijat jakaantuvat näihin opettajan määrittämiin ryhmiin. Näissä ryhmissä he opettavat toisilleen aiemmin omaksumansa kehitysteorian keskeisine ajatuksiin. Muiden ryhmän jäsenten on suotavaa haastaa asiaa opettava oppilas kyselemällä ja kyseenalaistamalla. Seuraavaksi opettajan johdolla kirjataan keskeiset seikat ylös, jotka tämä kokoaa tiivistettyyn muotoon esimerkiksi monisteeksi. Lopuksi keskustellaan, mitä on opittu ja miltä se on tuntunut, mikä on ollut mielenkiintoisinta ja mikä jäi eniten mieleen opinto-osan sisällöistä.

Pyrimme tällä kokonaisuudella tukemaan oppilaan omaa aktiivista tiedonrakentamista ja sen myötä ymmärrystä. Tätä tuimme ensimmäisen tunnin aikana kyselemällä ennakkokäsityksiä ja näin purkamalla ”tyhjän pään ongelmaa” eli ennakkotietoja ja – käsityksiä aiheesta. Tällä pyrimme saavuttamaan metakäsitteellisen tietoisuuden heräämisen, jossa oppilaan tietoisuus omista käsityksistään – niin oikeista kuin puutteellisistakin – tuodaan esille. Tällä pyritään aloittamaan käsitteellinen muutos, joka tapahtuu usein pienissä osissa, pienten paikallisten muutosten myötä. Ryhmätyöskentelyn valitsimme, koska se korostaa sosiaalista oppimista. Ryhmätyöskentelyllä pyritään siihen, että jokaisen oppimisorientaatioryhmän oppilaat saataisi osallistumaan tasapuolisesti mahdollistaen näin parhaimman ymmärryksen. Lisäksi jo alkukeskustelussa ryhmässä toimiminen alentaa sosiaalisen osallistumisen kynnystä ja mahdollistaa hiljaistenkin oppilaiden ajatusten jakamisen. Ryhmätyöskentelyn tyyppinen yhteisöllinen oppiminen on perusluonteeltaan aktiivista ja kognitiiviset konfliktit edesauttavat ymmärtämistä. Hyvät oppimiskokemukset rohkaisevat ja kannustavat uuden tiedon omaksumiseen. Ryhmässä __#|voi__ oppia oppimisen strategioita myös toisilta jäseniltä, esimerkiksi havainnoimalla mihin asioihin toinen kiinnittää huomiota. Tämä voi tapahtua myös tiedostamattomasti. Ryhmä on enemmän kuin osiensa summa. Päädyimme käsitekartan käyttöön välineenä, sillä se havainnollistaa ja tukee älyllisiä toimintoja. Vaikeiden ja monimutkaisten asioiden visuaalinen havainnollistaminen vähentää kognitiivista kuormitusta ja auttaa ylittämään ihmisen tiedonkäsittelyn rajoituksia. Ryhmätyössä väistämättömät kognitiiviset konfliktit ratkaistaan akkommodaation ja assimilaation avulla, joko uuden tiedon sulauttamisella vanhaan tai vanhan tiedon muokkaamisella uuteen sopivaksi. Johdannossa mainittu scaffolding – ajatus tulee ilmi myös opettajan toiminnasta ohjata ja tukea opiskelijoiden ryhmätyöskentelyä. Opettajan antama palaute edesauttaa opiskelijoita reflektoimaan työnsä tulosta. Samalla opettaja seuraa oppilaiden käsitteellisen muutoksen etenemistä.

Jaetun ymmärtämisen ryhmissä käyty vertaisopetuksen aiheuttama debatti johtaa uuteen jaettuun ymmärrykseen. Tämä voidaan nähdä kriittisenä oppimisena. Yhteinen keskustelu toimii reflektoinnin välineenä, kerraten ja kooten asian pääkohdat yhteen, näin vahvistaen muistijälkiä ja siten oppimista. Keskustelua seuraamalla opettaja voi jälleen havaita käsitteellisen muutoksen kehitystä ja mikäli näin ei ole käynyt, voi aiheeseen vielä palata. Monisteeseen päädyimme siksi, että jokainen oppilas saisi samat, kootut perustiedot. Moniste rakennetaan yhteisesti, jotta se ei ole ainoastaan opettajan logiikan mukainen, vaan koko ryhmän yhteinen tuotos, jolloin kaikki sen ymmärtävät. Tämä monisteen yhdessä kokoaminen on selkeästi yhteistä oppimista, mihin olemme pyrkineet tiedon siirtoteorian mukaisen siirtämisen sijaan.

Lähteet: Oulun yliopisto, kurssin 410068P ”Didaktiikka” luentomateriaalit (30.10.2012 – 27.11.2012) Professori Sanna Järvelä S. Järvelä, P. Häkkinen, E. Lehtinen. //Oppimisen teoria ja teknologian opetuskäyttö//. (2006) 1. painos. WSOY Oppimateriaalit K. Hakkarainen, K. Lonka, L. Lipponen. //Tutkiva oppiminen.// (2004) 6.-7. painos. WS Bookwell Oy. Porvoo <span style="font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">Psykologia-info ([]) Luettu: 3.12.2012

B) <span style="font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">Ryhmämme kokoontui yliopistolle, yhden tietokoneen ympärille. Ensin ideoimme vapaasti assosioimalla ja kirjasimme ajatuksia ylös. Näitä ajatuksia lähdimme järkeistämään ja jalostamaan tehtävänannon mukaiseksi. Rakensimme yhteistä ymmärrystä ja pidimme huolen että päätöksemme olivat yhteneviä ja yksimielisiä. Tähän pääsimme kognitiivisten konfliktien kautta. Työtä tehdessämme reflektoimme samalla omaa oppimistamme. Välillä yksi jäsenistämme hukkui kommunikaatioerheen vuoksi, mutta löysimme hänet teknologian avulla, matkapuhelimella soittamalla. Onneksi! <span style="font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">Haastavaa oli muovata yhteinen ymmärrys ja saada jokaisen henkilökohtainen näkemys mukaan tuotokseen. Onnistuimme tässä kuitenkin verrattaen hyvin. Tentti oli yllättävän työläs, sillä toimeksianto oli laaja ja halusimme tehdä tehtävän mahdollisimman hyvin ja kattavasti.