Ryhmä+36

=Ryhmä 36=

Jäsenet: Paula Roppola Iida Anttila Aleksi Kumpula

Kirjoittakaa tähän kuvaus ryhmänne työskentelytavoista ja työnjaosta ryhmätentin aikana:
Halusimme tehdä tentin alusta lähtien yhteistyönä, mikä osoittautui yllättävän haastavaksi erilaisten lukujärjestysten vuoksi. Ryhmämme muodostettiin tenttivastaavan toimesta laaja-alaisen sekä taikan opiskelijoista, joten aikataulumme menivät pahasti ristiin. Kun yhteinen aika lopulta järjestyi (lintsaamisen avulla!), yhteistyö sujui kuitenkin mukavasti.

Tenttikirjallisuuteen paneutuminen oli jaettu siten, että jokainen ryhmässämme luki Tutkiva oppiminen- kirjan sekä tutustui myös toiseen vapaavalintaiseen teokseen tenttikirjalistalta. Kokoonnuimme porukalla yliopiston ryhmätyöskentelytilaan ja lähdimme liikkeelle keskustelemalla oppimisen teorioista. Kokosimme keskustelun pohjalta ajatuskartan, joka toimi vastauksemme runkona. Aivoriihen ja muistiinpanojen tekemisen jälkeen kirjoitimme vastauksen puhtaaksi.

Tämän tyylinen tentin suoritustapa auttoi syventämään omaa oppimista. Keskustelimme myös tentin ”oveluudesta”, jolla huonostikin valmistautunut opiskelija saadaan oppimaan: tenttivastauksen laatimisen yhteydessä lähes koko kurssin sisältö tuli kerrattua uudestaan. Olemme tyytyväisiä tenttivastaukseemme sekä ryhmämme yhteistyöhön, vaikka pelkäsimmekin ryhmädynamiikan kärsivän siitä, että emme tunteneet toisiamme entuudestaan. = =

=Tenttivastaus:=

Johdanto

Suunnittelimme historian opintokokonaisuuden, jossa tutustutaan sääty-yhteiskuntaan Pohjoismaissa. Opintokokonaisuus on suunnattu 5-6-luokkalaisille ja se kestää 8 oppituntia, eli noin kuukauden.

Projektin yhtenä tavoitteena historian oppimisen lisäksi on saada oppilaat ymmärtämään opittava aihe siten, että he voivat jakaa asiantuntijuutensa muille sekä siirtää opittu tieto muihin konteksteihin (Rauste- von Wright, von Wright, 1994, s.45). Tavoiteorientaatiot tarkoittavat oppilaiden päämääriä, jotka suuntaavat heidän käyttäytymistään oppimistilanteessa. Tavoiteorientaatioita ovat oppimisorientaatio, jossa päämääränä on tiedon oppiminen ja ymmärtäminen, suoritusorientaatio, jossa päämääränä ei ole oppiminen, vaan tehtävästä suoriutuminen muita oppilaita paremmin sekä välttämisorientaatio, jossa pyrkimyksenä on suoriutua koulutyöstä mahdollisimman vähällä vaivalla. Tavoiteorientaatiot eivät ole pysyviä, vaan muuttuvia ominaisuuksia; projektin monipuolisuudella pyritään saamaan oppilaat kiinnostumaan aiheesta, mikä parhaimmassa tapauksessa ohjaa heitä oppimisorientoituneiksi, mikä puolestaan edistää syväsuuntautunutta oppimista. (Järvelä, Häkkinen, Lehtinen, 2006, s. 66-67). Oppimisen kontrolloimisen tehostamiseksi opettaja ohjaa oppilaat pohtimaan omaa oppimistaan jokaisen työvaiheen välissä, minkä tarkoituksena on saada oppilaiden ajattelu näkyväksi sekä opettajille että oppilaille (Formatiivinen arviointi: Miten opimme, 2000, s.39).

Jaksosuunnitelma

Ensimmäisellä tunnilla katsotaan elokuva opintojakson aiheeseen liittyen. Elokuvan katsomisen tarkoituksena on saada oppilaat kiinnostumaan opiskeltavasta asiasta sekä orientoitumaan tulevaan tehtävään. Elokuvan jälkeen keskustellaan esille nousevista teemoista. Näin opettaja pyrkii kehittämään oppilaiden oppimisen strategisia taitoja tarkkaavaisuuden suuntautumisella. Opettaja ohjaa tarvittaessa keskustelua käsiteltävään aiheeseen: Pohjoismaiden sääty-yhteiskuntaan. Oppilaat kertovat asiaan liittyen omia mielikuviaan ja ennakkotietojaan, joita opettaja korjaa tarvittaessa (oppimisen strategiset taidot: mieleen palauttaminen). Nykykäsityksen mukaan tämä on tiedon konstruointia eli rakentamista. Konstruointi tapahtuu Piaget`n mukaan assimilaation sekä akkommodaation kautta. Assimilaatiossa uusi tieto liitetään vanhaan ja akkommodaatiossa vanha tieto korvataan uudella (Rauste- von Wright, von Wright, 1994, s.26).

Oppiminen tapahtuu parhaiten interaktiossa vertaisryhmässä, kognitiivisen konfliktin kautta, minkä tarkoituksena on saada oppijat ratkaisemaan ongelma itsenäisesti. Opettajan rooli on toimia ohjaajana, joka johdattaa oppijat ongelman äärelle.

Opintojakson seuraavassa vaiheessa oppilaat poimivat opintokokonaisuudesta sellaisia asioita, joista haluaisivat tietää lisää. Kiinnostusten mukaan jakaudutaan 3-4 henkilön pienryhmiin, joissa oppilaat alkavat etsiä aiheestaan lisää tietoa. Opettaja johdattelee aihevalintoja sen verran, että aiheet liittyvät säätyihin. Näin hän toimii ohjaajana johdatellen aiheeseen, antamatta kuitenkaan suoria vastauksia.

Vygotskyn teorian mukaan ”jokaisella lapsella on todellinen kehitystaso, jota edustavat ne ongelmat, joita hän pystyy ratkaisemaan yksin ilman ulkoista tukea (esim. aikuisen tukea). Samalla hänellä on myös lähikehityksen vyöhyke, joka edustaa ulkoisen tuen avulla saavutettavaa suorituksen tasoa” (Hakkarainen, Lonka, Lipponen, 2004, s.81). Ryhmätyöskentely tukee lähikehityksen vyöhykkeen periaatetta, koska oppilaat, joilla on enemmän kompetenssia aiheesta, tuovat oman osaamisensa muiden käyttöön. Etsittyään tietoa ryhmät kokoavat aiheesta käsitekartan, jonka avulla syvennetään oppimista. Tämän jälkeen ryhmät tekevät aiheesta jonkinlaisen esityksen (posteri, näytelmä, powerpoint –esitys). Vaihtoehtoisilla tehtävän toteutustavoilla pyritään huomioimaan erilaiset oppimistyylit sekä eri tavoin orientoituneet oppilaat.

Brownin hajautetun asiantuntijuuden mallin mukaisesti (Hakkarainen, Lonka, Lipponen, 1999, s.157-158) pienryhmät hajotetaan vastavuoroisen opetuksen ryhmiin, joissa on yksi oppilas kustakin pienryhmästä. Ryhmissä oppilaat opettavat oman aiheensa tiedot muille oppilaille. Sen jälkeen ryhmät tekevät koko aiheesta yhteenvedon, joka sisältää kokonaiskuvan sääty-yhteiskunnasta.

Lopussa keskustellaan koko luokan kanssa projektista; mitä opittiin, mikä oli vaikeaa, helppoa tai mukavaa ja miksi. Palautekeskustelun tarkoituksena on kehittää oppilaiden metakognitiivisia taitoja (Järvelä, Häkkinen, Lehtinen, 2006, s.40).

Lähdekirjallisuus: <span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 16px;">- Hakkarainen K., Lonka K.& Lipponen L., Tutkiva oppiminen. Älykkään toiminnan rajat ja niiden ylittäminen. 2000. 1.-2.p. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 16px;">- Hakkarainen K., Lonka K.& Lipponen L., Tutkiva oppiminen. Järki, tunteet ja kulttuuri oppimisen sytyttäjinä. 2004. 6.uud.p. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 16px;">- Järvelä, S., Häkkinen, P., Lehtinen E., Oppimisen teoria ja teknologian opetuskäyttö. 2006. 1.p. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 16px;">- Järvelä, S. Didaktiikan luentomateriaali <span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 16px;">- National Research Council, Miten opimme, aivot, mieli, kokemus ja koulu. 2000. 1.p. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif'; font-size: 16px;">- Rauste-Von Wright M-L., Von Wright J.& Soini T., Oppiminen ja koulutus. 1994. 1.-3.p.