Ryhmä+17

Ryhmä 17
Jäsenet: Veli-Matti Ural Eveliina Lesonen Ida Lämsä

**Kirjoittakaa tähän kuvaus ryhmänne työskentelytavoista ja työnjaosta ryhmätentin aikana:**
Työskentelimme kasvokkain, yhdessä ideoiden. Oppimisorientoiduimme teellä ja kekseillä (joita vain Veli-Matti söi). Pohdimme yhdessä vaihtoehtoisia toteutusmenetelmiä ja päädyimme ryhmätyöskentelyyn ja näytelmän tekemiseen, sillä ne ovat luovaa työskentelyä. Kuten tämä meidän ryhmätyö. Työnjako oli hyvin tasavertaista. Jaoimme tenttikirjan kolmeen osaan, jotta jokaisella olisi oma asiantuntija-alueensa.

**Tenttivastaus:**
Opetuskokonaisuus/aihe: Historia/Keskiaika Sisältö: Ritarit ja rutot: keskiajan tyypilliset piirteet ja vaikutukset Kesto: 5 tuntia Luokka-aste: 4lk. Oppimistavoitteet: Keskiajan aikakauden ymmärrys arkikuvana

__**Johdanto**__

Tehtävämme on pitää ala-asteen neljännen luokan oppilaille kurssi, joka johdattaa heidät keskiajan arkikuvan maailmaan. Tavoitteena on, että oppilas ymmärtää ja oppii selittämään omin sanoin keskiajan tyypillisistä piirteistä, keskinäisistä yhteyksistä ja syistä. Lasten innostus herätetään erilaisilla avoimilla, luovilla ja hauskoilla tehtävillä. Opintojakson kesto on viisi tuntia. Toivomme, että osa lapsista innostuisi historiasta ja jatkaisi tutkimusmatkaansa itsenäisesti.

__**Teoreettiset periaatteet**__

Tutkiva oppiminen on ohjattua toimintaa, mikä sisältää älyllistä ponnistelua, keskeisten asioiden läpikäymistä, uuden tiedon luomista. Tutkivassa oppimisessa prosessi on tärkeämpi kuin lopputulos.Tutkivan oppimisen tavoitteena on motivoida oppilaat kohti syväsuuntautuneiuutta oppimisorientaatioista oppimista. Tutkivan oppimisen keskeisiä periaatteita ovat metakognitio, siirtovaikutus, käsitteellinen muutos, vuorovaikutus ja asiantuntijuus. Metakognitio viittaa kykyyn reflektoida ja arvioida omaa oppimista tai suoritusta. Reflektio ei ole synnynäinen ominaisuus, vaan kehittyy läpi elämän ja pohjautuu kokemuksista saatuun tietämykseen. Siksi on tärkeää, että lapsella on mahdollisuus itsereflektointiin kouluelämässä. Siirtovaikutus tarkoittaa kykyä laajentaa yhdessä asiayhteydessä opittua muihin konteksteihin eli opitun soveltamista konkreettisiin asioihin. Siirtovaikutuksen edellytyksiin kuuluu ymmärtäminen ulkoa opettelun sijaan, aika käytetty oppimisella, oman oppimiskokemusten aktiivinen seuranta ja motivaatio. Siirtovaikutus riippuu aina opitun ja testatun välisestä suhteesta. Siirtovaikutus voi olla aktiivista tai passiivista. Aktiivinen siirtovaikutus on dynaaminen prosessi strategioiden valikomista ja arviointia, resurssien pohdintaa ja itsereflektiointia. Passiivinen siirtovaikutus on toisaalta staattista - se määrritellään kykynä ratkaista siirtotehtäviä heti tartuttuaan alkuperäiseen oppimistehtävään. Käsitteellinen muutos selittää miten käsite saa uuden merkityksen. Aiemmat käsitykset ja ennakkoluulot otetaan esille ja korjataan. Ennakkokäsitykset pysyvät muuttumattomina ellei niihin kiinnitetä huomiota. Vuorovaikutus on tärkeä osa lapsen kehitystä ja oppimista, sillä Vygotskyn mukaan kaikki oppiminen tapahtuu "ulkoa sisälle" - oppiminen siis tapahtuu ensin ihmisten välillä, vuorovaikutuksen välityksellä, ja sitten vasta psyykkisesti mielessä. Vygotskyn mukaan yksilö ei voi oppia ilman vuorovaikutusta. Lähikehityksen vyöhyke koostuu aktuaalisesta ja potentiaalisesta osaamisen tasosta. Asiantuntijan avustuksella oppilas kykenee tietyissä tehtävissä siirtymään aktuaalisesta osaamisen tasosta potentiaaliselle. Asiantuntijuus kehittyy parhaiten asiantuntijoiden muodostamassa yhteisössä. Tärkeintä asiantuntijuusryhmissä on aito itseaseteltu haastellinen ongelma. Asiantuntijoiden tehtävänä on selvittää asian taustat ja syyt, eikä vain faktoja. Näiden käsitteiden tarkoitus olisi edistää sitä, että oppilas kokee kontrolloivansa omaa oppimista. Oppilaan siis tulisi kokea rakentavansa tietonsa itse, ilman että oppilas ajattelee opettajan siirtävän tietoa oppilaille.

__**Toteutus**__

Ensimmäisellä oppitunnilla puretaan oppilaiden ennakkokäsityksiä keskiajalta (//käsitteellinen muutos//). Tämä tapahtuu piirtämisen ja keskustelun kautta, koska kuva on enemmän kuin tuhat sanaa. Oppilaiden piirrustukset projektoidaan älytaululle, jotta kaikki voivat katsoa ja etsiä yhdessä yhteisiä piirteitä käsityksistä. Ennakkokäsityksiä keskiajan arkikuvasta aloitetaan muokkaamaan ja uudelleenrakentamaan opettajan vihjaavien kysymysten tuella niin, että oppilaat keksivät itsellensä kognitiivisen konfliktin (//asiantuntijuus//). Toisella oppitunnilla käsitellään keskiajan yleisiä periaatteita, kuten valoisuuden ja monivivahtuisuuden esiinotto. Ennakkokäsitys on yleensä, että keskiaika on pimeä ja ankea. Tällä oppitunnilla oppilaat jaetaan kiinnostuksenmukaisiinsa ryhmiin (//vuorovaikutus, lähikehityksen vyöhyke//). Ryhmiä ovat aatelisto, papisto, porvaristo, talonpojat ja säädyttömät - eli keskiaikainen luokkajaostelma. Oppilaita kehotetaan ottamaan selvää asioiden yhteyksistä ja syistä (//asiantuntijuus//). Kolmannella tunnilla ryhmät työstävät materiaaliaan samalla kun opettaja kiertelee katsoen oppilaiden edistystä, ja antaa kannustavaa palautetta (//lähikehityksen vyöhyke, jatkuva palaute//). Neljännellä tunnilla kaikki ryhmäläiset pääsevät eläytymään omaan säätyynsä näytelmän kautta. Näytelmä "Aikamatka keskiaikaan" esitetään muille koululaisille. Näytelmän jälkeen oppilaat antavat toisilleen palautetta (//asiantuntijuus//). Viimeisellä tunnilla tehdään yhteenveto opituista ja ymmärretyistä asioista selittämällä. Selittämisen avulla saadaan selville onko tapahtunut käsitteellistä muutosta. Yhteenvedon aikana oppilaat saavat mahdollisuuden itsereflektioon pohtiessa oppimistaan (//metakognitio//). Oppilaita pyydetään tekemään kirjallinen itsereflektio tunnin lopussa.



http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/Konradin.jpg/240px-Konradin.jpg

Lähteet: Hakkarainen, K, Lonka,K, Lipponen,L 1999 Tutkiva oppiminen: Älykkään toiminnan rajat ja niiden ylittäminen. Helsinki: WSOY. Miten opimme: Aivot, mieli, kokemus ja koulu. 2004. Helsinki: WSOY