Ryhmä+24

=Ryhmä 24=

Jäsenet: Susanna Kisner Jonna Niskala

Kirjoittakaa tähän kuvaus ryhmänne työskentelytavoista ja työnjaosta ryhmätentin aikana:
KUVAUS RYHMÄN TYÖSKENTELYTAVOISTA: Koimme tehtävän haasteellisena, sillä tehtävän annossa ei määritelty tarkemmin sisältöä, pituutta eikä aihetta. Meillä meni kauan ennen kuin saimme ajatuksesta kiinni ja pääsimme työstämään työtä. Myös Wikispaces-sivuston käytössä oli toisella ongelmia, kun hän ei päässyt kirjoittamaan sivustolla. Onneksi toinen oli onnistunut kirjautumaan järjestelmään oikein ja saimme hänen tunnuksilla siirrettyä työn Wikispaces-sivustolle. Ryhmätyöskentely toteutettiin interaktiivisesti ja virtuaalisesti, koska ryhmän osapuolet asuvat eri kaupungissa. Hyödynsimme kommunikoinnissa internetiä, puhelinta ja tekstiviestejä. Olimme puhelinyhteydessä lähes koko työn teon ajan ja lähettelimme työtä toiselle täydennettäväksi. Ryhmätyön aluksi mietittiin yhdessä aihe sekä se, miten työtä alettaisiin tehdä. Huomasimme kuitenkin pian ideamme olevan liian hajanainen ja laaja, yrittäen kehittää opetus suunnitelmaa useisiin eri aiheisiin. Arvioimme työtämme, analysoimme ja pohdimme kriittisesti, ja palasimme takaisin suunnitteluvaiheeseen. Luimme tentin ohjeet läpi useaan kertaan, ja tentin aikana kävimme läpi prosessin eri vaiheita useaan kertaan. Lopulta pääsimme lopputulokseen johon olimme molemmat tyytyväisiä. Otimme aiheen omasta koulutustaustasta ja yhdistimme oman ammattiosaamisen tähän työhön. Erilainen koulutustausta antoi meille molemmille eri perspektiiviä asiaan, jolloin molemmat oppivat jotain uutta molemmille tutusta asiasta.

=Tenttivastaus:= Valitsimme opetettavaksi aiheeksemme pika-troponiinin määrityksen sairaanhoitajaopiskelijoille. Halusimme ottaa tämän tutkimuksen opetettavaksi, koska sairaanhoitajien on tärkeä osata määritys. Meidän näkökulma tähän suunnitelmaan on yhteisöllinen ja monimuotoinen oppiminen. Yhteisöllinen oppiminen on opiskelumuoto, jossa ryhmän jäsenillä on yhteinen tehtävä ja tavoite. Tässä oppijat vuorovaikutuksessa miettivät yhteisiä merkityksiä ja ymmärrystä opittavasta asiasta. (Järvelä 2012.) Yhteisöllisessä oppimisessa jokainen ryhmän jäsen tuottaa ja pohtii tietoa, joka sitten jäsentyy yhdeksi kokonaisuudeksi. Otimme opetussuunnitelmaan myös käytännön osion, joka sitten puolestaan syventää teoriatietoa ja antaa sairaanhoitajaopiskelijoille mahdollisuuden itse kokeilla opiskeltavaa asiaa käytännössä. Tämä siksi, koska oppiminen on yhteydessä siihen toimintaan, jossa tietoa opitaan ja käytetään (Rauste-von Wright ym. 2003).

Opettajan on otettava huomioon oppilaiden erilaiset motivaatiot ja oppimisorientaatiot. Vaikka asian oppisi ulkoa, se ei tarkoita sitä, että sitä pystyisi soveltamaan muuhun samanlaiseen toimintaan. Tärkeää olisi ymmärtävä oppiminen, jolloin uuden oppiminen rakentuu aina vanhan tiedon pohjalle (Rauste-von Wright ym. 2003). Ymmärtävässä oppimisessa oppija sisäistää opittavan asian niin, että hän pystyy soveltamaan opittua muihin asiayhteyksiin. Oppimenetelmät eivät sinänsä ole tärkeitä, vaan itse oppiminen ja asian ymmärtäminen. Motivaatio uuden opetteluun ilmenee yleensä siinä, mihin valikoiva tarkkaavaisuus kohdistuu (Rauste-von Wright ym. 2003). Valikoiva tarkkaavaisuus on rajallista, sillä voimme ottaa tarkkaavaisuuden kohteeksi vain yhden asian kerrallaan (Hakkarainen ym. 2002). Opettajan tulisi siksi innostaa oppimaan asia ja saada oppijoissa heräteltyä mielenkiinto ja halu oppia. Kun opittava asia on mielenkiintoinen, oppimisesta tulee mielekäs kokemus ja tarkkaavaisuus pysyvät opeteltavassa asiassa.

Oppimisessa on tärkeää käyttää erilaisia menetelmiä, jotta oppimisesta tulisi mielekästä. Tällöin saataisiin mahdollisimman hyviä oppimistuloksia. Keskustelut, havaitsemiset, pohdinnat, palautteenannot ja onnistumiskokemukset ovat oppimisen kannalta tärkeitä. Havainnot, muisti, ajattelu ja käsitteenmuodostus muodostavat kognitiivisen ajattelumallin mukaan oppimisen perustan, joiden pohjalta oppija muokkaa uutta tietoa ja pyrkii liittämään asian vanhan tiedon päälle sitä täydentäen tai muuttaen.

Kurssin tavoitteena on opettaa kolmannen vuosikurssin sairaanhoitajaopiskelijoille pika-Troponiinin määritys ennen terveyskeskusharjoittelun alkua. Kurssilla kerrotaan troponiinista, sen määrityksestä sekä opetellaan oikea näytteenottotapa. Kurssiin kuuluu myös näytteenoton harjoittelu opiskelijaryhmässä opettajan johdolla. Kurssiin kuuluu viisi oppituntia, yksi käytännön harjoitustunti sekä kotitentti.

Oppimistavoitteet: Oppilas pystyy määrittämään mikä on Troponiini? Oppilas ymmärtää miksi pika-Troponiinin määritys on tärkeä osata terveyskeskuksissa tai muissa avoterveydenhuollon yksiköissä? Oppilas oppii Pika-Troponiinin näytteenoton sekä pikatestijärjestelmän käytön? Oppilas oppii miten pika-troponiinin vastaukset tulkitaan. Oppilas pystyy käytännön terveyskeskusharjoittelujaksolla mittaamaan pika-troponiin itsenäisesti.

Opetuskokonaisuuden sisältö:

1. Oppitunti: Opettaja esittää teoreettisesti aiheen pika-troponiinin määritys hyödyntäen Power Point-esitystä: Mikä on troponiini ja miksi se on tärkeä? Miksi terveyskeskukset ja avoterveydenhuollon yksiköt käyttävät pika-troponiinin määritystä? Miten troponiini otetaan ja miten pikatestijärjestelmä käytännössä toimii? Miten troponiinin vastaukset tulkitaan? Opettaja jakaa aiheeseen liittyvät luentomateriaalit oppilaille. Kotiläksyksi oppilaiden on käytävä läpi luentomateriaalit, pohdittava ja alleviivattava luentomateriaaleista löytyvät tärkeät asiat.

2. Oppitunti: Opiskelijat keskustelevat max.5 henkilön pienryhmissä 15 minuutin ajan miksi kokivat itse alleviivattujen asioiden olevan tärkeitä. Keskustelujen pohjalta opiskelijat jatkavat omia pohdintojaan ja voivat vielä muuttaa omia alleviivauksiaan. Opiskelijat reflektoivat miksi kokivat kyseisten asioiden olevan tärkeitä. Opiskelijat piirtävät ja kehittävät itsenäisesti käsitekartat pika-troponiinin määrityksestä omien alleviivausten mukaan. Kotiläksynä on käsitekartan hiominen ja työstäminen Word-tekstinkäsittelyohjelmalla.

3-4. Oppitunti: Oppilaat esittävät omat käsitekarttansa muille luokan oppilaille. Esitykseen aikaa 10 minuuttia. Muilla oppilailla on mahdollisuus kysyä kysymyksiä käsitekarttoihin liittyen. Oppilaat täyttävät arviointilomakkeen muiden opiskelijoiden tekemistä ja esittämistä käsitekartoista, arvioiden käsitekarttojen sisältämää pohdintaa, selkeyttä, asianmukaisuutta, teoreettista tietoa, kiinnostavuutta ja esitystapaa. Arviointilomakkeiden täyttöön aikaa on varattu aikaa 5 minuuttia.

5. Oppitunti: Käytännön harjoitus. Opiskelijat ottavat pika-troponiini verinäytteitä opiskelija tovereiltaan. Harjoittelevat oikeaa näytteenotto menetelmää käytännössä ja samalla arvioivat/reflektoivat omaa näytteen otto tapaansa

6. Kotitentti/Essee: Käytettävä yleisiä kirjallisen työn ohjeita. Esseen pituus 10-15 sivua. Hyödynnettävä vähintään kolmea ajankohtaista (vuosilta 2008-2012) väitöskirjaa tai tieteellistä artikkelia joka julkaistu kansainvälisessä tieteellisessä julkaisussa. Esseessä pohdittava troponiinin mittauksen tärkeyttä, reflektoitava opittua ja verrattava kriittisesti luennoilla opittua tietoa tieteelliseen tutkimustietoon. Pohdittava mitä troponiinista kirjoitetaan tieteellisissä teksteissä ja tukeeko luennoilla/itsenäisesti opittu materiaali tieteellisiä tutkimuskäytänteitä ja mekanismeja, vai eroaako luennoilla opittu tieteellisistä teksteistä? Esseessä pohdittava miksi ja miten opittu tukee (tai eroaa) tieteellisestä tutkimustiedosta. Esseen yhteyteen on kirjoitettava palauteluento sisällöstä, opetusmekanismeista ja – käytänteistä, sekä opettajan opetustyylistä.

Opetusmenetelmien valinta:

Yllä esitettyä opetuskokonaisuutta voidaan käyttää myös muihin sairaanhoitajan käytännöntyön ja teoriatiedon opettamiseen. Opetuskokonaisuudessa on pyritty hyödyntämään oppijan omaa aktiivisuutta ja strategisten taitojen käyttöä. Opiskelijaa on tuettu ja ohjattu proaktiiviseen työskentelymalliin, jossa opiskelija tarkkailee, arvioi ja säätelee omaa ajatteluaan ja oppimistaan. Interaktiiviset ja monivaiheiset sekä –tasoiset opiskelustrategiat kehittävät opiskelijan pohdintaa, kriittistä ajattelutapaa sekä usein parantavat opiskelumotivaatiota. Interaktiiviset opetusmenetelmät usein myös auttavat opiskelijaa suuntaamaan tarkkaavaisuutensa opittavaan aiheeseen paremmin.

Opiskelijan motivaatiota voidaan kehittää tekemällä tehtävistä haastavia, avoimia ja vaihtelevia, joiden päämääränä ovat kuitenkin tehtävien realistiset tavoitteet. Opetuskokonaisuudessa esitetyt menetelmät rohkaisevat opiskelijaa jatkuvaan oppimisprosessin ja luentomateriaalin arviointiin pelkän lopputuloksen arvioinnin sijaan. Opiskelija joutuu organisoimaan ja reflektoimaan oppimaansa tietoa ja samalla hyödyntämään omia kognitiivisia prosessejaan opiskelun edetessä. Opiskelija arvioi ja kontrolloi omaa oppimistaan jatkuvan palautteen ja keskustelujen ansiosta. Lisäksi opiskelija joutuu syventymään aiheeseen tarkemmin käsitekartan ja muille esitettävän yhteenvedon ansiosta. Käsitekartan ja itse opetettavan aiheen avulla opiskelija harjoittelee prosesseja, joita opettaja tarvittaessa tukee. Opiskelutovereiden palaute antaa opiskelijalle kannustusta ja rohkaisua, sekä ideoita miten jatkossa kehittää opetettavan aiheen ja käsitekartan tekoa. Vaativamman työn onnistuttua opiskelija kokee onnistumisen iloa, joka edelleen motivoi uusiin oppimisprosesseihin.

Yllä esitetyssä opetuskokonaisuudessa opiskelija saa mahdollisuuden suunnitella ja asettaa tavoitteita, luonnostella, arvioida työtään, tarkastaa ja korjata. Opiskelijalla on mahdollista pohdiskella omaa tuotostaan, pohtia sisältöä ja ilmaisuja. Opiskelijalla on myös mahdollisuus harjoitella opittua tietoa ja taitoja käytännössä.

Yllä olevassa opetuskokonaisuudessa noudatetaan kognitiivisen oppipoikakoulutuksen keskeisiä periaatteita. Opetuskokonaisuudessa opettaja mallittaa omaa ajattelutapaansa ja samalla esittää omaa hiljaista tietoaan. Opettaja ja muu ryhmä myös oikea-aikaisesti tukevat ja ohjaavat oppilaan työskentelyä palautteella ja vihjeistämällä (scaffolding). Oppilasta tuetaan silloin kun hän sitä tarvitsee, mutta vastuu oppimisesta siirtyy oppilaalle itselleen. Lopuksi oppilas joutuu reflektoimaan ja vertaamaan omaa oppimistaan opettajan ja muiden oppilaiden prosesseihin. Opetuskokonaisuutemme tukee vuorovaikutusta opettajan ja oppilaan välillä, tukien oppilaan omaa tiedonrakennusprosessia sekä jakaen ja siirtäen vastuuta opettajalta oppilaalle. Opettaja ohjaa oppilaan päämäärää, mutta oppilaalla on kuitenkin suuri vastuu omasta työstään.

Opetuskokonaisuudessa myös opettaja saa palautetta opetettavasta aiheesta ja voi täten arvioida ja vastaisuudessa kehittää opettamistaan ja luentojaan mielenkiintoisemmaksi ja enemmän oppilaiden toiveita vastaavaksi.

Lähdemateriaali: Hakkarainen, K., Lonka, K. & Lipponen, L. 2002. Tutkiva oppiminen. Älykkään toiminnan rajat ja niiden ylittäminen. 1.-5. painos. WS Bookwell Oy, Porvoo. Järvelä, S. 2012. Millaista on korkeatasoinen osaaminen? Luentomateriaali 08.11.2012. Järvelä, S. 2012. Oppimisprosessi monitasoisena systeemisenä kokonaisuutena. Luentomateriaali 13.11.2012. Järvelä, S. 2012. Oppimaan oppiminen. Luentomateriaali 20.11.2012. Järvelä, S. 2012. Opettajan rooli oppimisen ohjaajana ja yhteisöllinen oppiminen. Luentomateriaali 27.11.2012. Rauste-von Wright, M., von Wright, J. & Soini, T. Oppiminen ja koulutus. 2003. 9.uudistettu painos. WS Bookwell Oy, Juva.